Фольклор у композиторській баянній творчості В. Зубицького та В. Власова - Воропай, А. М. (ХДАК, 2024)
На сьогодні проблема аналізу використання різних аспектів фольклорної традиції в музичних творах залишається актуальною, особливо щодо нового тлумачення фольклористичних мотивів у творчості композиторів. Зростання інтересу до національних коренів та виникнення нових синтетичних художніх підходів в українській академічній музиці XX століття не лише зумовлені, але й репрезентують свідоме прагнення композиторів до художнього самовираження через гармонійне поєднання особистого та національного. Однією з характерних рис композиторського неофольклоризму є переосмислення та «осучаснення» інтонаційно-жанрових елементів традиційного фольклору, які входять в індивідуально-авторську стильову систему. Неофольклористичні тенденції дозволяють композиторам враховувати та вдосконалювати традиційні українські музичні елементи, забезпечуючи їхнє подальше існування та розвиток у сучасному контексті. Починаючи з XX ст. композитори використовують фольклорні елементи для створення новаторських та експериментальних творів, розширюючи можливості традиційного баянного жанру та додаючи йому нові звучання та контексти.
теоретичне обґрунтування магістер. творчого проєкту на здобуття освітнього ступеня «магістр» за другим (освітньо-професійним) рівнем вищої освіти, спец. 025 "Музичне мистецтво"
Keywords: баянне мистецтво