Абсурд — квінтесенція нереалістичної драматургії - Шевченко, Юлія Валентинівна (ХДАК, 2026)
Театр абсурду зародився і виник на початку 1950-х рр. у Франції. Абсурдисти не вводять у п’єси позитивних героїв. Актори грають покалічених морально людей. Особливістю цих індивідуумів є те, що вони затуркані зовнішньо і внутрішньо, повністю позбавлені власної гідності. На жаль, герої такі є дуже актуальні і понині. Інколи виявляється так, що персонажі не відверті із самими собою, що вже казати про оточуючих. Вони приховують власну сутність. Докладають певних зусиль, щоб приховати свій темний бік, те нелюдське, що вони в собі мають. Актор теж не має розчинятися в соціумі. Він може досліджувати та дотикатись до різних речей, але не розчинятись у них. Абсурдисти доводять поняття егоїзму до сутності людини, тому не дивно, що на цьому етапі виникає поняття дзеркало — як суть людини, його двійника в самому собі.
Keywords: театр абсурду; драматургія французька